Ciocoiu+Anisoara

Apa O1  sa identifice surse de apa ; O2 sa enumere cele trei stari de agregare ale apei; O3 sa ordoneze etapele circuitului apei in natura; O4 să explice transformările reversibile ale apei în natură pe parcursul anotimpurilor ; O5 să evidenţieze importanţa apei pentru om şi pentru toate celelalte vieţuitoare; O6 sa sesizeze impactul activitatii omului asupra mediului inconjurator.; Disciplina de învăţământ // Ştiinţe ale naturii // include următoarele conţinuturi la clasa a III-a: ·  Formă, culoare, dimensiune (lungimea ca rezultat al măsurării în unităţi standard; volumul (capacitatea) ca rezultat al măsurării / comparării în unităţi nestandard). ·  Stări de agregare (solid / lichid / gaz) – identificare în funcţie de formă şi volum. ·  // *Dizolvarea şi condiţii de creştere a vitezei de dizolvare. // ·   // *Amestecuri şi separarea amestecurilor prin filtrare, decantare. // ·   Corpuri cu viaţă şi fără viaţă: plante şi animale; materiale naturale şi prelucrate. Utilizări. ·  Rolul structurilor de bază ale organismelor vii o  rolul componentelor observabile la plante: rădăcină, tulpină, frunză, floare, fruct, sămânţă o  rolul componentelor observabile şi a unor organe interne la animale şi la om: cap, trunchi, membre, organe de simţ, stomac, plămâni, inimă, rinichi, schelet ·  Principalele grupe la animale (mamifere, păsări, peşti, reptile, insecte) - caracteristici generale. ·  Modalităţi de menţinere a stării de sănătate: dietă, igiena personală, exerciţiul fizic etc. ·  *// Reacţia la stimuli şi organele de simţ. //  ·   Soarele – sursă de schimbări periodice în mediul înconjurător: lumină – întuneric, zi – noapte, anotimpurile).   ·   Transformări de stări de agregare (topire, solidificare, vaporizare, condensare). Circuitul apei în natură.   ·   Surse de energie (vântul, soarele, căderile de apă, arderea combustibililor, hrana).Utilizări.   ·   Apa, aerul, solul. Surse de apă – tipuri, localizare, utilizări.   ·   Consecinţe ale variaţiei factorilor de mediu (lumină, apă, aer, sol, surse de căldură) asupra organismelor vii; vieţuitoare dispărute şi pe cale de dispariţie.   ·   Protejarea mediului. Deşeurile şi *// reciclarea lor //.   Prin curriculum-ul pentru clasa a III-a se intenţionează ca elevii să dobândească competenţe utile studiului ulterior al ştiinţelor naturii pe discipline, şi să-şi structureze un set de valori şi atitudini faţă de ştiinţele naturii prin prisma raportării faţă de acestea şi implicit faţă de mediu. Acestea se regăsesc într-o serie de aspecte ale învăţării, vizate de practica pedagogică: -  observarea atentă a mediului şi a relaţiilor dintre componentele acestuia; -  citirea corectă şi conştientă a enunţului unei situaţii-problemă; -  înţelegerea şi explicarea fenomenelor naturale observate sau evidenţiate; -  secvenţializarea etapelor de desfăşurare a acestora; -  construirea şi interpretarea unor diagrame, tabele şi scheme grafice care ilustrează rezultatele unor experimente; -  iniţierea şi realizarea creativă a unor investigaţii, pornind de la tematica propusă; -  formarea obişnuinţei de a utiliza diverse tipuri de reprezentări, pentru rezumarea, clasificarea şi prezentarea concluziilor unor experimente; -  formarea deprinderii de a anticipa evoluţia fenomenelor studiate, pornind de la condiţiile existente. Acestea explică apropierea conţinuturilor învăţării de practica învăţării eficiente a ştiinţelor naturii. În demersul didactic, centrul acţiunii devine elevul şi nu predarea noţiunilor ştiinţifice ca atare. Accentul trece de la “ce?” să se înveţe, la “în ce scop?” şi “cu ce rezultate?” să se înveţe. Evaluarea se face în termeni calitativi; capătă semnificaţie dimensiuni ale cunoştinţelor dobândite, cum ar fi: esenţialitatea, profunzimea, funcţionalitatea, durabilitatea, orientarea axiologică, stabilitatea, mobilitatea, diversificarea, amplificarea treptată, aplicabilitatea.
 * Obiective operaţíonale ****  /  ****  rezultate aşteptate   **
 * Caracteristici şi proprietăţi ale corpurilor **
 * Transformări ale corpurilor şi materialelor **
 * Omul şi mediul **